Tallinna kodurahuprogrammi 2010 aasta projektide põhisuunad

1. Tallinna kodurahuprogrammi põhjendus.

Tallinn on mitmerahvuseline  linn, kus eestlaste ja teiste rahvuste osakaal on peaaegu võrdne. Rahvastikuregistri andmeil oli 1. jaanuaril 2010. aastal Tallinna rahvaarv 411 594 inimest. Tallinnas elab eestlasi 55% ja 45 % teiste rahvuste esindajad (venelased, ukrainlased, valgevenelased jt.). Venelased moodustavad Tallinnas 81% mitte-eestlastest, slaavlased aga ühtekokku 93%.
Tallinna kodurahuprogramm töötati  välja 2007.aastal pärast aprilli sündmuseid, mille käigus rahvussuhete stabiilsus ja elanike turvalisus said tugevasti kahjustada. Selleks, et ära hoida aprillirahutuste laadsete  sündmuste kordumist pidasid Tallinna linnajuhid väga oluliseks, et Tallinnal oleks oma tegevuskava, mille abil leevendada rahvuslikke pingeid ja tagada kodurahu. 
2007. aasta aprillisündmused, kus eestlaste ja mitte-eestlaste arusaamad ja maailmapildid teravalt põrkusid, olid märgiks, et eesti ja venekeelse kogukonna vaheline distants on ohtlikult suur. Distantseeritust aitab ületada sihipärane integratsioon. 

Integratsiooni peetakse 21.sajandil  parimaks juhtimispoliitikaks mitmekultuuriliste riikide ja linnade jaoks, mis aitab maandada riske ja tagab turvalise kooselu eri rahvuste vahel. 
Integratsioon on vastastikune kohandumine, kõikidel gruppidel on õigus elada kultuuriliselt erinevate rahvastena ühes ja samas riigis. Valitsevad väärtused, mis toetavad mitmekultuurilist ideoloogiat: minimaalne etnotsentrism, rassism ja diskrimineerimine, positiivsed suhted etnogruppide vahel, puudub vastastikune vihkamine, valitseb meie tunne, tunne, et kuulud suurde ühiskonda, samastud sellega. 

Euroopas on katsetatud kahte erinevat integratsiooni strateegiat. Esimene neist on kitsa ja pragmaatilise suunitlusega riigikeele ja kodakondsuse omandamise strateegia. Teine avara suunitlusega multikultuursetele väärtustele toetuv strateegia. Sarnaselt Eestile ei ole riiklikud  integratsioonipoliitikad ka Euroopas andnud soovitavaid tulemusi, põhjuseks peetakse, et nad on kitsad ja peamiselt rajatud vaid keeleõppele ja kodakondsuse saamisele.
Kodurahuprogramm on rajatud avara suunitlusega integratsioonile. Kodurahuprogrammi  väljatöötamisel lähtuti arusaamast, et integratsiooni tuleks käsitleda paljudes  eluvaldkondades. Tõhus integratsioon peaks haarama kõiki eluvaldkondi nagu näiteks  tööturg, poliitika, tervishoid, haridussüsteem, meedia jne. Tuleks pidevalt jälgida, mis toimub Tallinnas, aga ka Eesti ühiskonnas tervikuna kõikides valdkondades ja tagada, et keegi ei satuks kehvemasse olukorda ainuüksi oma rahvusliku kuuluvuse tõttu.  

Aprillisündmuste laadsed rahvuste vahelised konfliktid on välditavad vaid sellises linnas, kus teistel rahvustel on võrdväärne positsioon põhirahvusega, samasugused võimalused elus edasi jõuda, karjääri teha, ennast realiseerida. Rahvuslikult kihistunud linnana, kus eestlastel on parem positsioon ja paremad võimalused, pole Tallinnal perspektiivi. Euroopa kogemus näitab, et riigid, aga ka linnad kus osatakse vähemusrahvuste potentsiaali paremini rakendada, on sellega suurendanud oma maa majanduslikku konkurentsivõimet, vähendanud vaesusriske, pikendanud inimeste eluiga jne. 
Tallinna konkurentsivõime teiste samalaadsete Läänemere piirkondadega sõltub paljuski ka sellest, kuidas suudetakse lahendada rahvussuhete probleeme ja  lähendada üksteisele eesti ja mitte-eesti kogukondi ning kui sõbralikud ning tolerantsed on tallinlased teise kultuuritaustaga inimeste suhtes. Vaid tolerantselt häälestunud linn suudab konkureerida rahvusvahelisel tööjõuturul parimale tööjõule, pakkudes turvalist ja arendavat linnakeskkonda.
Tallinnas on rahvussuhete probleemidega sihipäraselt tegeletud alles viimased 2,5 aastat (2007-2009). Seetõttu on kogemusi vähe. Ja siiski on need 2,5  aastat andnud arvestatavaid tulemusi.
Kodurahuprogramm on viinud kokku tuhandeid eestlasi ja teiste rahvuste esindajaid. Käivitunud protsess on haaranud endaga kaasa ca 15 000 tallinlast, kes on osalenud  kas foorumitel, töörühmades, koolitustel, seminaridel, luuleklubides, tantsumaratonidel, joonistusvõistlustel, sportlikel üritustel jne. Ühised ettevõtmised on aidanud üksteist paremini tundma õppida ning suhtlemisbarjääre ületada.
2,5 aastaga on Tallinnal välja kujunenud koolitatud ja motiveeritud meeskond ja toetajaskond, kuhu kuulub sadu tallinlasi. Siia kuuluvad nii eestikeelsed kui venekeelsed kodanikuühendused, ajakirjanikud, õpetajad, kõrgkoolide õppejõud, tudengid, õpilased, ettevõtjad, spetsialistid, eksperdid, aga ka linnajuhid, volikogu liikmed, linnaspetsialistid jt. Tallinnal on kindlad partnerid, kellega koos edasi minna ja kellele toetuda. 
Perioodil 2007-2009 toiminud  kodurahuprogramm tugines järgmistele tegevusprintsiipidele:
1. Avatud ja laiapõhjalised foorumid, kus osalesid nii eesti kui venekeelsete kogukondade esindajad ja kus avameelselt arutleti pingestunud rahvussuhete põhjuste ja probleemide üle. Toimunud on 10 foorumit, kus on osalenud üle 2000 inimese. Foorumid on muutunud pidevaks töövormiks, kus mitte ainult ei räägita probleemidest, vaid kus ka  otsitakse  lahendusi. Foorumitel on osalenud mitmed mainekad analüütikud ja spetsialistid Eestist, Euroopast ja Venemaalt.
2. Mõtlemiskojad viie töörühma näol, kes otsisid  lahendusi, kuidas lähendada eesti ja venekeelset kogukondi , suurendada vastastikust usaldust, kujundada võrdväärset kohtlemist tööturul, avalikus elus, poliitikas jne. Töörühmades osales ca 50 inimest, nende seas on eesti-ja venekeelsete kodanikeühenduste liidrid, Riigikogu liikmed, Tallinna volikogu ja linnavalitsuse liikmed, kõrgkoolide õppejõud, spetsialistid jt. 
3.Projektikonkursid - uute ideede generaatorid. 2008. aastal viidi läbi esimese projektikonkurss, mille prioriteediks oli eesti-ja venekeelsete noorte suhtlemise ja ühistegevuse aktiviseerimine. Konkursile laekus palju uusi ja huvitavaid nägemusi, kokku 102 taotlust, millistest 23 parimat said rahastuse. 2009. aastal toimus teine projektikonkurss, mille prioriteetseteks suundadeks oli elanikkonna toimetuleku suurendamine ja turvalisuse kasv Tallinnas. Teisele konkursile laekus 101 taotlust, millistest 26 said rahastuse.
Kokku on kodurahuprogrammi raames rahastatud 49 projekti. Projektide tegevustega oli haaratud üle 12 000 lapse ja noore ning rohkem kui 1600 täiskasvanut Tallinnas. Projektikonkursid on andnud palju huvitavaid ja Tallinnale olulisi ideid. Olgu selleks näiteks  populaarsed töötute klubid, mis said alguse ühest konkursi projektist. Või siis eesti ja vene noorte tantsumaraton, mis pälvis tunnustuse kui üks Euroopa parimaid projekte, aga ka eesti ja mitte-eesti ühiskonnategelasi tutvustav raamat, mis pälvis kõrgeid kohti rahvusvahelistel konkurssidel.
4. Uuringute korraldamine. Uuringutel on olnud võtmeroll kodurahuprogrammi üles ehitamisel. Juulis 2007 ja aprillis 2008 korraldatud sotsioloogilised uuringud aitasid otsida lahendusi vastasseisude ületamiseks ja vastastikuse usalduse taastamiseks eesti ja mitte-eesti kogukondade vahel. Uuringutele tuginedes määratleti kodurahuprogrammi prioriteedid ja eesmärgid, foorumite arutlusteemad, koostati projektikonkursside juhendid, koolitusmaterjalid  jne. 
5. Seminarid ja koolitused on hea võimalus tutvustada kodurahuprogrammi ideid, koolitada ideede ellu viijaid ning luua toetajaskonda. Kokku on toimunud 27 erinevat seminari ja koolitust rohkem kui 1000 osavõtjale. Tutvustatud on uuringute tulemusi, õpetatud projekte  kirjutama  ja juhtima, diskuteeritud eesti ja mitte-eesti kogukondade lõimimise  üle, arutletud kodurahu programmi jätkukava üle jne.
6. Rahvusvaheline koostöö. 2008.aastal aastal ühines Tallinn kodurahuprogrammi raames Euroopa linnade integratsioonipoliitika koostöövõrgustikuga  (CLIP). Osalemine CLIP-i töös annab Tallinnale võimaluse olla pidevalt kursis, mis suunas areneb integratsioonipoliitika Euroopas, saada uusi ideid ning rakendada teiste linnade parimaid integratsioonikogemusi. Lähtuvalt  Euroopa Nõukogu ja Euroopa linnade integratsioonipoliitika koostöövõrgustiku (CLIP) soovitustest, on ka Tallinna kodurahuprogramm üles ehitatud kaasamise strateegiale, kus prioriteediks on teiste rahvuste võrdväärne positsioon eestlastega. 
2010. aastal planeeritav projektikonkurss toimub ajal, mil Eesti on jätkuvalt majanduse languse faasis ja kus paljudel tallinlastel on suuri probleeme toimetulekuga. Lähtuvalt sellest on 2010. aasta konkursi prioriteetseteks suundadeks elanikkonna toimetuleku suurendamine ja turvalisuse kasv Tallinnas. Samas  on oodatud projektitaotlused ka teistes valdkondades. 
2010.aasta projektikonkursi põhisuunad on järgmised
1.	Elanikkonna toimetuleku suurendamine majanduslanguse tingimustes
2.	Elanikkonna turvalisuse ja kindlustunde suurendamine
3.	Ettevõtlikkuse  suurendamine  mitte-eestlaste seas
4.	Eesti ja mitte-eesti noorte eraldatuse vähendamine ja  ühistegevusele kaasaaitamine
5.	Tallinna venekeelsete koolide gümnaasiumireformile kaasaaitamine

Alljärgnevalt on lahti mõtestatud hetkeolukord ja probleemid igas põhisuunas, ka on pakutud võimalikke ideid konkreetsete projektitaotluste kirjutamiseks.

2. Kodurahuprogrammi põhisuunad 2010. aastal

1. Elanikkonna toimetuleku suurendamine majanduslanguse tingimustes

Hetkeolukord

Viimaste aastate Eesti kiirele majanduskasvule on alates 2008. aastast järgnenud järsk ja
süvenev langus. Võrreldes kõrgseisuga on Eesti majanduse maht vähenenud ligikaudu viiendiku võrra ning nüüdseks on suur osa langusest juba seljataga. Edaspidi toimub stabiliseerumine, kuid jätkusuutliku majanduskasvuni jõudmine võtab veel aega. Akadeemik Urmas Varblase hinnangul kulub 5-6 aastat, kuni taastub 2008.aasta tase.
Paljude ekspertide hinnangul viitavad üleilmne majanduskriis ja selle tagajärjed töötuse pikaajalisele kasvule, vaesuse ja ebavõrduse süvenemisele.
Üheks suuremaks probleemiks on tööpuudus. Tallinnas oli 2009. aasta lõpus 26 538 registreeritud töötut, mis moodustab 9,6 % tööjõu üldarvust (15-64 aastased inimesed) Tallinnas. Suurim oli töötute osakaal Lasnamäe (11,9%) ja Põhja-Tallinna (11,6%) elanike seas. Madalaim Pirital (5,1%) ja Nõmmel (6,5%). 
Töötuse tase Tallinnas jääb märksa alla Eesti keskmisele, mis jõudis 2009.aasta lõpuks 14,5%-ni. Detsembris 2009 oli töötuna arvel Eestis kokku kokku 92 221 inimest ehk ligi kolm korda rohkem kui eelmise aasta detsembris. Kõrgeim oli registreeritud töötus Ida-Virumaal (19,3%) ja madalaim Jõgevamaal (10%).
Tööpuudus  prognooside kohaselt lähema 2 aasta jooksul Eestis kasvab. Aastaks 2010 prognoosib  Eesti Pank tööpuuduse tasemeks 16,6%. Aastaks 2011 saavutab tööpuudus Eesti Panga prognoosi kohaselt 2009.aasta taseme – 14,3 %. 
Praeguses sotsiaalmajanduslikus olukorras on oluline keskenduda abi tagamisele äsja kriisi sattunud inimestele, sh uutele tööturu riskirühmadele (nt noored, kõrgharidusega pikaajalised töötud). Oluline on toetada tööturult eemale jäänud inimeste iseseisvust, psühhosotsiaalset tasakaalu, võimalusi tööturule siseneda või tagasi minna ning teavitada inimesi nende õigustest ja võimalustest. Oluline on ka läbi teenuste ennetada inimese kriisi süvenemist, millega kaasneb iseseisva toimetuleku halvenemine ning pikas perspektiivis abivajaduse suurenemine, võimalik eluaseme ja töö kaotus ning laste arenguvõimaluste halvenemine vanemate töötuse tõttu.

Konkursile oodatakse projekte, mis aitavad Tallinnas:

•	Kaardistada ja selgitada, millised on eesti ja mitte-eesti elanikkonna  toimetulekuprobleemid, kui palju inimesi kuulub riskirühmadesse eri linnaosades , millist konkreetset abi nad vajaksid
•	Koolitada spetsialiste ja tugiisikuid, kes suudavad elanikkonda ette  valmistada majanduslangusest tulenevateks riskideks: üürivõlad, töökaotus, pangalaenu tagasimaksmise raskused, oht ilma jääda elamispinnast jne. 
•	Korraldada koolitusi  ja arutelusid eesti ja venekeelsete ühendustele ja seltsidele Tallinnas,  et leida võimalusi riskirühmade abistamiseks
•	Korraldada koolitusi, kus õpetatakse  elanikkonda adekvaatset perebüdžetti koostama, antakse nõu, kuidas minimaalsete vahenditega maksimaalselt toime tulla
•	Korraldada koolitusi, kus nõustatakse ja õpetatakse laenude ja võlgade, aga ka jooksvate finantskohustuste (üür, elekter jne) maksmisega hättasattunud inimesi Tallinnas
•	Toetada ettevõtete ja organisatsioonide initsiatiivi eesti ja mitte-eesti töötutele praktiliste tööoskuste õpetamiseks
•	Korraldada koolitusi ja praktilisi õppuseid töö kaotanud inimestele konkurentsivõime tõstmiseks Tallinna tööturul
•	Välja töötada juhiseid ja soovitusi riskirühmadele, kuidas toime tulla erinevate majanduse langusest tulenevate probleemidega
•	Tutvustada maailmas kasutusel olevaid parimaid praktilisi kogemusi ja lahendusi, kuidas majanduskriisi olukordades on inimeste toimetulekut suurendatud ja mis tulemusi on see andnud.

2.	Elanikkonna turvalisuse ja kindlustunde suurendamine

Hetkeolukord
Eesti ja venekeelsete  kogukondade vahel  pärast pronksiööd tekkinud pinged ja usaldamatus kahandasid oluliselt inimeste turvatunnet. 202 tallinlase vastused ankeetküsitlusele  „Hinnangud kodurahuprogrammile“, näitavad, et ka aastaks 2009 ei olnud inimeste turvatunne taastunud.  
Kuivõrd on Teie hinnangul on Tallinnas probleemiks linnaelanike julgeolek ja turvatunne pärast nn pronksiööd? 
1.	väga suur probleem        			- 9% 
2.	küllaltki suur probleem  			- 39% 
3.	küllaltki väike probleem			- 21% 
4.	ei ole probleem              			- 17%
5.	ei oska öelda                   			-14%
2/3  vastanute hinnangul on linnaelanike julgeolek ja turvatunne probleemiks, vaid 17% ei näe siin probleemi, 14% on erapooletud.
Kas peate võimalikuks uute rahvuste pinnal  tekkivate konfliktide puhkemist Tallinnas? 
1.  jah, suure tõenäosusega                      	- 21%
2.  jah, kuid tõenäosus on küllaltki väike 	- 43%
3.  ei usu uute konfliktide puhkemist       	- 21%
4.  ei oska öelda                                      		- 15%
2/3 küsitletutest peab tõenäoliseks (valdavalt hinnatakse küll tõenäosust väikeseks), et rahvuste pinnal võivad puhkeda uued konfliktid, iga viies vastaja ei usu sellist võimalust ja 15% on erapooletud.
Tuleneb see paljuski vähesest usaldamatusest. Vähese usaldamatuse tõttu tekib paratamatult vastasseise ja konfliktolukordi. 
Kodurahuprogrammi eesmärgiks on luua turvaline keskkond kõikidele Tallinnas elavatele inimestele sõltumata rahvusest,  töötada selleks välja vastavad poliitikad ja strateegiad.
Stabiilsuse tagamiseks on oluline, et erinevad rahvused vastastikku üksteist usaldaks ja väärtustaks. Sallivusteooria seisukohalt kindlustab rahvusriigi stabiilsuse alles austus ja lugupidamine teiste rahvuste vastu. Kindlalt võivad tunda end vaid need riigid, kus vastastikused halvustavad stereotüübid, ohud ja hirmutunne on asendunud aktiivse suhtlemise ja lugupidamisega. 

Konkursile oodatakse projekte, mis aitavad Tallinnas:

•	Suurendada rahvustevahelist sallivust ja arendada suuremat sallivust väljendavaid suhtlemisnorme ja käitumisstandardeid
•	Töötada välja ettepanekuid ja soovitusi kuidas ületada eesti ja mitte-eesti kogukonna  vahelist usaldamatust ja vähendada rahvuskonfliktide ohtu Tallinnas 
•	Suurendada eesti ja mitte-eesti seltside  omavahelisi kontakte, soodustada koostööd ja kogemuste vahetamist
•	Tutvustada maailmas kasutusel olevaid parimaid praktilisi kogemusi ja lahendusi kuidas mitmerahvuselistes linnades on sallivust ja usaldust suurendatud ja mis tulemusi on see andnud.
•	Eesti ja mitte-eesti seltsidel õppida vastastikku tundma üksteise ajalugu, kultuuri,  kombeid, traditsioone jne. 
•	Korraldada koolitusi ja arutelusid eesti ja venekeelsete ühendustele ja seltsidele Tallinnas, et leida võimalusi kuidas suurendada usaldust ja sallivust rahvussuhetes

3.	Ettevõtlikkuse suurendamine mitte-eestlaste seas

Hetkeolukord
Mitte-eestlaste seas on ettevõtlusaktiivsus madalam kui eestlaste seas, eestlastest  tegutseb ettevõtjana 10 % hõivatutest, samal ajal on mitte-eestlastest ettevõtjaid ainult 6 %. Tegemist on üsnagi erandliku olukorraga, sest tavapäraselt on teistes riikides vähemusrahvuste ettevõtlikkus oluliselt kõrgem kui põlisrahvusel. Põhjuseks asjaolu, et enamikus riikides on vähemusrahvuste esindajate palgatase madalam kui põhirahvuse oma, selline seaduspära kehtib ka Eestis, kus Statistikaameti andmetel on mitte-eestlaste palgad  eestlaste omast ca viiendiku võrra  madalamad.
 Paljudes riikides  kogu maailmas ajendab madalam palgatase ja ka suuremad raskused töökoha leidmisel vähemusrahvuste esindajaid tegelema ettevõtlusega. Olles suuremas riskivalmiduses on immigrandid näiteks Saksamaal ise loonud sadu tuhandeid töökohti ja on seetõttu muutunud tähtsaks majanduslikuks jõuks. Eestis on paraku mitte-eestlaste ettevõtluspotentsiaal paljuski kasutamata. 
Hetkel, kus Eestis on majanduse langus, on ettevõtlikkuse suurendamine veelgi olulisema tähendusega, sest ühelt poolt aitab see parandada mitte-eestlaste majanduslikku olukorda, teiselt poolt loob iga uus ettevõtja uusi töökohti, mis vähendab tööpuudust. 
Kuigi arvestatav ettevõtluspotentsiaal on mitte-eestlaste osas olemas, ei tegeleta Eestis  sihipäraselt sellega, et olemasolevat potentsiaali realiseerida. Mitmetes riikides on välja töötatud spetsiaalsed vähemusrahvuste ettevõtluse toetamise programmid, millest on abi olnud. Ka Tallinnas  tuleb alustada mitte-eestlaste ettevõtluse toetamise ja sihipärase suunamisega.

Konkursile oodatakse projekte, mis aitavad Tallinnas: 

•	Kaardistada ja selgitada, milline on ettevõtluse võimalik kasvupotentsiaal mitte-eestlaste seas ja kui palju inimesi sooviks luua oma ettevõtte?
•	Selgitada, millised on peamised probleemid ja takistused mitte-eestlastel oma ettevõtte rajamisel? Teha ettepanekuid ja soovitusi, kuidas neid probleeme ja takistusi lahendada
•	Koolitada spetsialiste ja tugiisikuid (mentoreid), kes suudavad ettevõtlikel mitte-eestlastel asutada oma ettevõtet
•	Korraldada koolitusi venekeelsete koolide gümnaasiumiõpilastele, kus õpetatakse ettevõtluse algteadmisi ja innustatakse noori oma ettevõtet rajama, et ettevõtluse alaseid kogemusi saada
•	Otsida gümnaasiumitest, kõrgkoolidest potentsiaalseid mitte-eesti päritoluga ettevõtjaid ja motiveerida neid alustama ettevõtlusega
•	Korraldada koolitusi ja praktilisi õppuseid töö kaotanud mitte-eestlastele oma ettevõtte  rajamiseks
•	Tutvustada maailmas kasutusel olevaid parimaid praktilisi kogemusi ja lahendusi , kuidas suurendada ettevõtlust vähemusrahvuste seas ja mis tulemusi on see andnud.

4.	Eesti ja mitte-eesti noorte eraldatuse vähendamine ja  ühistegevusele kaasaaitamine 

Hetkeolukord
Tallinnas elab rahvastikuregistri andmeil 87 296 noort vanuses 15-29 aastat, nendest 56 %  on eestlased  ja 44 % mitte-eestlased. Iseseisvusaja jooksul on üles kasvanud  mitte-eesti noorte põlvkond (15-29 aastased), kes on valdavalt (91%) Eestis sündinud. 
Suureks probleemiks on eesti ja mitte-eesti noorte kasvav eraldatus. 2008.a uuringust selgub, et pooltele Tallinna eesti noortest on venelased häirivad, häirib nende teistsugune mõtlemine ja mentaliteet. Tallinna mitte-eesti noorte hulgas on neid, kes tunnevad end eestlastest häirituna märksa vähem-  viiendik. 
Senised Eestis läbi viidud uuringud, mis on puudutanud eri rahvusest inimeste omavahelisi
kontakte või kokkupuuteid, annavad alust arvata, et eesti ja mitte-eesti noored ei suhtle omavahel kuigi tihti. 2005.a integratsiooni monitooringust selgub, et eestlaste ja eestivenelaste vähese suhtlemise üheks põhjuseks on  lapsepõlvesõprade ja – tuttavate (15-30%) ning kõikvõimalike huviringide (3%) tagasihoidlik roll mitte-eestlaste eesti keele õppel. 
Tallinna 8. klasside õpilaste uuringu põhjal  on selgunud, et 30% õpilastest ei oma üldse kokkupuuteid teisest rahvusest noortega, 44% omab ühte kokkupuudet, 21% kahte kokkupuudet, 5% kolme ja 1% nelja kokkupuudet. Kõige enam oli kokkupuuteid teisest rahvusest noortega eesti tüdrukutel (keskmiselt 1,3 ja ainult 18% ei kohtu kuskil m), kõige vähem aga vene tüdrukutel (keskmiselt 0,8 ja 42% ei oma kokkupuuteid eesti noortega). 
Eelneva põhjal nähtub, et kontaktid eri rahvusest noorte vahel on üldiselt vähesed ning kontaktide olemasolu korral on need pigem põgusad kui tihedad. Kontaktide vähesuse ning isiklike suhete puudumise korral on suur tõenäosus, et noorte hoiakud on olulisel määral mõjutatud stereotüüpidest, sotsiaalsetest representatsioonidest või lähedaste kogemustest. Nii toovad Kruusvall ja Tomson (2004) välja näiteks, et eri rahvusest noorte omavaheliste suhete iseloomustamisel on üldiselt valitsevad negatiivsed hoiakud. Pool küsitletud õpilastest leidis, et eesti ja vene noorte vahel valitseb vaenulikkus ja tülinorimine, 30% arvas, et hoitakse üksteisest eemale, ei suhelda ja 12% arvates tuntakse üksteise ees hirmu. Sama uuring toob ka otse välja, et suhetele antavad hinnangud on sõltuvuses kontaktide hulgaga. Nt neist õpilastest, kellel on 3 või 4 erinevat kontakti, märgib normaalseid suhteid vastavalt 50% ja  68% ja sõbrasuhteid vastavalt 28% ja 50%, samas kui nendest õpilastest, kellel ei ole ühtki kontakti teisest rahvusest noortega, märgib normaalseid suhteid eesti ja vene noorte vahel vaid 18% ja sõbrasuhteid 7%. 
Uuringud näitavad, et väheseid kontakte omavad noored tunnetavad teiste rahvuste suhtes enam ebasõbralikkust ja vaenulikkust ning samas näevad vähe sõbralikkust ning heatahtlikkust. Tihedamaid kontakte omavad noored on aga suhete kirjeldamisel positiivsemad. Eelnevast selgub, et vähesed kontaktid on üldjuhul aluseks negatiivsematele hoiakutele ning kontaktide suurenedes on tõenäosus suurem, et hoiakud muutuvad positiivsemas suunas.

Koolid, eriti eesti õppekeelega koolid, ei valmista õpilasi teiste rahvustega suhtlemiseks ette. Vähesed teadmised ja oskused interkulturaalsest suhtlemisest ei võimalda õpilastel aktiivset suhtlust arendada ning sunnivad õpilasi endasse sulguma, mida võidakse teiste rahvuste poolt sallimatuse või tõrjuva hoiakuna tõlgendada. Seega on oluline interkulturaalseks suhtluseks vajalike teadmiste ja oskuste arendamine koolis, et õpilased oleksid enam enesekindlamad suhetes teistest rahvustest õpilastega. 

Õpilased vajavad eri rahvuste vaheliseks suhtlemiseks vastavaid teadmisi ja oskusi. Vaja on  sotsiaalset kompetentsi, mis õpetaks, kuidas suhelda teise rahvuse esindajatega, kuidas neid mõista, kuidas ületada vastastikuseid barjääre. 
Ei saa tekkida vastastikust usaldust kui  koos ei tegutseta .Alustada  tuleks sellest, et eesti ja vene noored omavahel rohkem suhtleks.

Konkursile oodatakse projekte, mis aitavad Tallinnas: 

•	Ületada eesti ja vene noorte vahelist isoleeritust ja distantseeritust 
•	Arendada eesti ja mitte-eesti noorte vahelisi kontakte, luua uusi suhtlemisvõimalusi, korraldada  ühiseid ürituseid kultuuri, spordi ja teistes valdkondades
•	Korraldada koolitusi ja arutelusid eesti ja venekeelsete noorte ühendustele ja seltsidele, et leida võimalusi kuidas suurendada noorte suutlikkust Eestis hakkama saada.
•	Toetada ettevõtete ja organisatsioonide initsiatiivi eesti ja mitte-eesti noortele  praktiliste tööoskuste õpetamiseks
•	Korraldada koolitusi ja praktilisi õppuseid noortele konkurentsivõime tõstmiseks Tallinna tööturul
•	Suurendada eesti ja mitte-eesti noorte huvi Tallinna (sh eri linnaosade) arendamise vastu  
•	Tutvustada Tallinna ajalugu  ja vaatamisväärsusi, korraldada muuseumite linnatunde  Tallinna noortele
•	Kaasata noori heategevusürituste ettevalmistamisse ja läbiviimisesse

5.Tallinna venekeelsete koolide gümnaasiumireformile kaasaaitamine

Hetkeolukord
Tallinnas on 63 üldhariduskooli, seal hulgas 10 põhikooli (8 eesti ja 2 vene õppekeelega) ning 53 gümnaasiumi (31 eesti ja 22 vene õppekeelega). Õpilaste arv Tallinna munitsipaalkoolides kokku on 42 362, vene õppekeelega koolides 15 322, eesti õppekeelega koolides 27 040.
 2007. aasta sügisel algas eestikeelsele aineõppele üleminek kõigis venekeelsetes gümnaasiumides ja 2007/2008 õppeaastal õpetati esimese ainena eesti kirjandust eesti keeles. Eestikeelse aineõppe eesmärgiks on jõuda olukorrani, kus 60% vene gümnaasiumide õppekavadest oleksid eestikeelsed. 
Vene koolil on raskusi, et kohanduda Eesti riigi ja ühiskonna nõuetega. Kohandumisprotsess on komplitseeritud ja aeglane. Vene kool vajab mitmekülgset toetust ja abi, et gümnaasiumireformiga toime tulla.

Konkursile oodatakse projekte, mis aitavad Tallinnas: 
•	Suurendada vene koolide suutlikkust gümnaasiumireformi edukalt ellu viia, pakkudes koolidele eesti keele õpet, täiendkoolitusi, psühholoogilist abi jms
•	 Tuua vene koolidesse  juurde noori tugevaid, eesti keelt valdavaid õpetajaid
•	Aidata vene koolide õpetajatel parandada oma kvalifikatsiooni
•	Toetada koolinõustajate tööd eestikeelse aineõpetuse korraldamisel.
•	Aidata õpilastel paremini ette valmistuda gümnaasiumireformiks, tagada eesti  keeles õppivatele noortele psühholoogiline ja sotsiaal-pedagoogiline tugi.  
•	Suurendada lapsevanemate ja õpilaste kindlustunnet gümnaasiumireformi ees , kujundada positiivseid ja toetavaid hoiakuid
•	Suurendada venekeelse avalikkuse kindlustunnet gümnaasiumireformi ees, kujundada positiivseid ja toetavaid hoiakuid
•	Suurendada eesti ja vene koolide omavahelisi kontakte, soodustada koostööd ja kogemuste vahetamist